ASTERIX & OBELIX Asterix og Briterne
Jeg ved, vi har haft modgang. Mange gange har vi troet ...
- ... for siden at utro. - Kan man sige det?
Men i dag er vi igen oven vande. Og tro mig, nu er lykken med os!
Skib til bagbord. Skib til bagbord.
Hvad sagde jeg?
Kom nærmere, mine små lam. Kom nærmere.
Hvad er det ..?
Bemand stationerne! Hejs sejlet! Frem med årerne! Retræte!
- Skynd jer! - For sent.
Kan nogen fortælle, hvad det var?
Det, mine venner, var en majestætisk opvisning -
- af den mest kraftfulde hær, der nogen sinde har eksisteret -
- og som skal bære Roms navn til alle grænser i den kendte verden.
I spidsen ... står en mand. En overlegen leder og kriger -
- som har besejret helvetierne, ordnet germanerne, underkuet gallerne -
- og som i dag vil erobre øen, der kaldes Britannia.
Erobringen er ikke blot endnu en gren i Cæsars laurbærkrans -
- men en gave fra det romerske folk til Britannias indfødte -
- dette folk, der vader i uvidenhed og barbari -
- og som vi vil berige med den vestlige civilisations goder.
- Et besynderligt skuespil. - Ja, virkelig.
Britannia bebos af et gådefuldt folk -
- som blandt andet slutter med alt klokken fem om eftermiddagen.
Pres, pres!
Hold lidt igen!
Hvorfor, oh Cæsar?
- For at drikke varmt vand. - Varmt vand?
Det er deres yndlingsdrik.
- En kop varmt vand? - Gerne. Med en dråbe mælk i, tak.
Vi vil derfor angribe briterne hver dag præcis klokken fem.
Jeg lover, at det bliver vores hurtigste sejr nogen sinde.
Vi må hellere slå alarm.
- Var det ikke bedre bare at løbe? - Jo, men en gentleman løber ikke.
Nej, ikke dér.
Heller ikke dér.
Perfekt.
Fjern det dér, og hent så Fixfax.
Med sine lumpne metoder -
- har denne Cæsar tilintetgjort tre fjerdedele af vores hær.
Men alle frie mænd er her og vil kæmpe til det sidste.
Trods det spørger jeg, Fixfax -
- om vi kan blive ved med at stå imod de romerske legionærer?
Der er faktisk en by, der har klaret det.
Det siges, at de kan modstå romerne -
- pga. en trylledrik, der gør dem uovervindelige.
Jeg foreslår, at jeg tager derhen og beder dem om hjælp.
En strålende ide, Fixfax. Hvor er denne fascinerende landsby?
- Nå? - I Gallien, Deres Majestæt.
Vil De bede gallerne om hjælp?
Spørgsmålet er, om det ikke ville være bedre at blive invaderet?
Det kan jeg godt leve med.
Held og lykke, Fixfax ... og så videre.
Goudurix ... Goudurix, det er tid at stå op.
- Skal vi begynde? - Med hvad?
- Med lussinger. - Obelix ...
Høvdingen bad os jo om at tage os af hans nevø.
Ja, for at gøre en mand af ham. Hvordan gør man det uden lussinger?
Det hører til tidligere tider. Vi må ikke.
Vi går ind for tålmod, pædagogik og en fast, beslutsom hånd.
Så bliver ynglingen ansvarsbevidst, pålidelig og gør os stolte.
- Skal han så ingen lussinger have? - Nej!
Vi står tidligt op på landet, Goudurix.
I Lutetia går vi i seng på denne tid. I får mig ikke ud af sengen!
- Obelix ... - Hvad? Jeg var pædagogisk.
Jeg slog ikke, og det var sengen, der bevægede sig, ikke ham.
- I er ikke rigtig kloge! - Det er for dit bedste.
- Kom, vi har ting at gøre. - Jeg skal i tøjet og friseres.
Kom så ud, Goudurix! Du har været derinde i to timer.
Skal jeg være lidt pædagogisk?
Kom nu!
- Dit hår sidder jo ligesom før. - Slet ikke.
Nu har jeg ordnet det, så det ser uordnet ud. Den slags tager tid.
Vi skal ud i skoven.
Vi skal lære grundreglerne i at tæve en romer.
- Vold er de svages løsning. - Undskyld, hvad sagde du?
Undskyld, Asterix. Jeg havde et svagt øjeblik.
Det positive er, at frisuren ikke er ødelagt.
- I er virkelig bindegale. - Kom nu!
Er vi heldige, støder vi på en patrulje.
Der er ikke mange romere tilbage, alle er i Britannia, men det ...
Hvor blev han af?
Ja, jeg er heldig at bo i Lutetia -
- men jeg trænger til at hvile mig, så jeg kom herud.
Det kan hjælpe mig med at komponere.
Jeg er jo barde. Da jeg så dig, fik jeg en ide til en sang.
Jeg ville skabe et land med kærlighed som konge
For gammel som ung og med dig i min hånd
- Det er smukt! - Du inspirerede mig.
Undskyld forstyrrelsen, men du er her, for at vi skal gøre dig til mand.
Hør nu her, bondeknolde. En mand behøver ikke være grim og grov.
En mand kan være følsom og turde sige: "Jeg elsker dig."
- Han tør græde. - Det er så sandt.
Lad mig være i fred, bondeknolde.
Lad os gøre det.
Jeg er vist gået rigtigt.
Du er rejst langt, brite.
Kan vi byde på noget? Et vildsvin? En øl?
- En kop varmt vand. - Ikke andet?
En dråbe mælk i, så er det perfekt.
Asterix og Obelix. Hils på Fixfax fra Britannia.
Han er kommet for at bede os om hjælp mod romerne.
Hyggeligt! Lad os give hinanden hånden.
- Obelix! - Han bad mig jo give hånd.
Han er brite. De taler ikke samme sprog som os.
Sikken styrke! Det skyldes vel trylledrikken?
- Obelix faldt i gryden som lille. - Det ved vi ...
Med den styrke bliver det let at nedkæmpe den romerske hær.
- Hvorfor taler De baglæns? - Hvad mener De?
Jeg bad Miraculix om at lave lidt trylledrik.
- Det er en ret stor portion. - Det er derfor, at I to følger med.
Den må ikke falde i de forkerte hænder.
Britannia! Dér er der helt friske romere.
- Det er godt at slippe for din nevø. - Goudurix tager med.
Vi har ikke plads til både ham og Idefix.
- Vi uddanner ham undervejs. - Åh nej! Chef ..!
Han vil ikke. Han siger, at du er for lille -
- at det er for langt væk, og at der ikke er plads.
De vil hellere have den anden ...
Men vi er straks tilbage.
De får tønden, vi siger farvel og går. Du går ikke glip af noget.
Selvfølgelig er der romere, mange romere -
- men romere er ligesom østers: For mange giver ildebefindende.
Opfør dig ordentligt.
Pas på huset.
Jeg stoler på dig.
Det var ikke det her, jeg blev ansat til. Tjene Rom, javist -
- men ikke for at anholde papyrusløse dagen lang.
Vi skal sikre vandringsstrømmen.
Hvad betyder "sikre vandringsstrømmen"?
Cæsars ordrer betvivles ikke.
Se der! Så er der ugler i mosen.
- Det er gallere på stranden. - Nej, det er smuglere.
- Vi kontrollerer. - Uden mig.
- Undskyld? - Jeg har ikke lyst.
Man har forskellig pligtfølelse. Spørg din samvittighed.
Romersk grænsekontrol. Tøm lommerne og vis jeres papyrus!
Det er den gamle model. Nu skal det være indgraveret i marmor.
Disse forfalskedes for tit. Hvad har I i tønden?
Romerne er så nidkære, Goudurix.
- Taler I om mig? - Nu skal du smage trylledrikken.
- Hvad er det? - Et øjeblik.
Jeg har måske ingen pligtfølelse, men en stærk selvopholdelsesdrift.
- Nå? - De gør modstand.
Ved Jupiter! Min sapiens har faktisk grænser!
- Mener De Deres tålmodighed? - Nej. Min sapiens, min visdom.
Taler De ikke latin?
Jeg skriver til senatet, at vi skal bruge forstærkning.
Ave Cæsar! En delegation fra senatet anmoder om audiens.
Utroligt! Jeg tænker på senatet, og så er de her. Guderne er på min side.
Bed dem komme ind. Og forbered et lille orgie. Det synes de om.
Ave, ærede senatsmedlemmer! Det er en stor ære at ...
Ave, Cæsar, ave. Senator Lucius Foinus.
Senatet har givet os mandat til at revidere dine udgifter.
- At hvad? - At revidere.
- Det er latin og ... - Jeg ved, hvad det betyder.
Jeg har været igennem dine konti, og der er uklarheder.
Der er fx en udgift på 20.000 sestertier -
- for en rejse mellem Alexandria og Londinium med privatgalej.
Kleopatra var her i weekenden.
- Kan hun ikke sejle på turistklasse? - Hun er jo Egyptens dronning.
Hvis hun er Egyptens dronning, hvorfor betaler Egypten så ikke?
Vi gennemgår nu det hele.
Jeg håber ikke, at du vil påvirke vores objektivitet.
Senatorernes orgie er klart. Skal jeg sende pigerne ind?
Hvad gør vi med forstærkningen?
Undskyld, oh store Cæsar, jeg har måske en ide.
Jeg lytter.
Vi bruger den hemmelige fond og hyrer lejesoldater til det grove.
Hvis vi forestiller os, at en sådan fond findes -
- hvilke barbarer tænker du så på?
De værste af dem alle, Cæsar.
Vikingerne, det frygtelige folk fra det høje nord -
- hvor sneen aldrig smelter, og natten er næsten evig.
Disse hensynsløse krigere, der drikker af fjenders kranier -
- og som har den underlige egenskab ikke at føle frygt.
- Hvad var det nu, du hed? - Megakursus, oh ædle Cæsar.
Jeg hylder Dem med ydmyg ærefrygt.
Nuvel, Megakursus, du får til opgave at finde og hyre vikingerne.
Hvis det lykkes, er din lykke gjort.
Nu har vi et orgie at se til. Det må ikke gå til spilde.
- Også jeg? - Nej, du nøjes med et rejseorgie.
Hvorfor forlod du mig?
Hvorfor svigtede du mig?
Hvorfor gik du fra mig?
Jeg forstår hvorfor.
Hvorfor er det slut?
Hvorfor forsvandt du nu?
- Jeg får ondt i ørerne! - Jeg skal udtrykke mig.
- I så fald udtrykker jeg en lussing. - Tålmod og pædagogik.
- Hvad vil du være? - Barde.
- Far vil have, jeg bliver druide. - Det er et interessant fag.
Jaså? 60 års studier, før man kan begynde at arbejde. Ja tak!
Ved I, hvad en flot fyr i Britannia er?
- En turist! - En turist ...
Det er ikke ondt ment, men vi plejer at sige, at I briter er ...
At I ikke er så ...
Hvordan opfatter I briter os gallere?
Vi synes, at I er arrogante -
- højlydte, uanstændige, feje, uvidende -
- og snavsede.
-Hvorfor forlod du mig? - Nu er det nok!
- Du bliver ikke mand af at skråle. - Hvad betyder det at være mand?
At blive ligesom jer. To fyre, der bor sammen med en lille hund?
- Jeg slår ham ihjel! - Vi lovede at få ham med hjem.
I Britannia er det ret almindeligt, at to mænd lever sammen.
Det er ikke det samme. Det er nok en lille misforståelse.
Obelix og jeg lever ikke sammen, vi bor sammen.
Vi deler bolig. Vi arbejder sammen og har samme arbejdstid.
- Det er en praktisk løsning. - Det er praktisk.
Jeg havde aldrig forladt dig Jeg havde aldrig svigtet dig
Prosit, Obelix.
Det var ikke mig.
Undskyld.
Undskyld, at jeg trænger mig på. Men jeg vil gerne til Britannia.
Og den regulære trafik medtager ikke papyrusløse som mig.
Den er ret original, synes I ikke?
Men bare rolig. Så snart vi er fremme, slipper I for mig.
Det gør os ikke noget. Hvad vil De i Britannia, hr. ..?
Ingefær. Jeg er fra et fattigt land langt herfra i Gangesdalen.
Jeg vil forsøge at skabe mig en formue i Britannien.
- Hvad er det? - En plante fra mit land.
Den vokser overalt dernede. Jeg føler mig mindre alene med den.
Vær sød ikke at smide mig i vandet. Jeg kan ikke svømme.
Jeg er sulten.
Også jeg.
Jeg tror, at vi har fået en besked.
En meddelelse fra Fixfax, Deres Majestæt.
Hvad skriver han?
"Jeg har æren af at meddele, at tønden er på britisk jord."
- "Deres undersåt, Fixfax." - Store nyheder!
Ikke sandt, mine skattebasser?
- Vandre er ikke lige mig. - Vil du være en mand ...
Hold op. Det nytter ikke.
Herovre ligger et roligt sted, hvor vi kan hvile os.
Jeg håber, at de har vildsvin.
- Godaften. - Godaften.
- Skal I spise? - Er det muligt at få fire vildsvin?
Naturligvis. Sid ned derhenne.
Godaften ... Godaften.
Er det vildsvin? Det er da helt til grin.
Det er en specialitet.
Kogt vildsvin med mintsovs. Det er lækkert.
- Hvorfor lugter det af fisk? - Det koges med torskelever.
- Ellers smager det jo ikke af noget. - Stakkels dyr!
Ave!
Vi leder efter gallere, der er trængt ind illegalt.
Ave! Navn, fornavn, profession og bopæl.
Det er klart. Vi er britiske købmænd på forretningsrejse.
- Jeg hedder Fixfax. Her er Astorax. - "Goud iivening".
- Obelax ... - "Good ivening."
- "Good evening". - "Goud ivening."
Lige et øjeblik. - Det udtales "good evening".
Beton e'et lidt mere.
- "Good iveening." - Sådan.
Og min nevø, Tetaklax.
Han er stum, staklen.
Soldater! Gennemsøg kroen!
Velbekomme, briter!
Jeg forstår ikke, hvordan I kan spise det dér. I briter!
Ingenting, kommandant!
Farvel, d'herrer. Fortsat god aften.
Ved Teutates!
I Roms navn, overgiv jer, gallere!
- Hvor var vi diskrete. - Det var ikke min skyld.
Vildsvin med torskelever er umenneskeligt. Det var ...
Ingenting har været din skyld og bliver det heller aldrig.
- Siger du sådan for at være sød? - Ved du hvad?
Jeg føler mig intellektuelt ensom og underernæret sammen med dig.
- Men vi trives sammen. - Nej, jeg holder dig ud ...
... du omvandrende ulykke, plage, naturkatastrofe til Obelix.
Hvad får jeg ud af det? Ingenting. Jeg ofrer mig for ingenting.
Resultatet er lig nul, men nu er det nok.
"To fyre, der bor sammen med en hund" føles ikke rigtigt.
- Synes du ikke om Idefix? - Obelix ...
- Det er tid for mig at møde nogen. - Hvem?
Aner det ikke, men jeg gør det ikke, hvis jeg er klistret til dig.
Hvad var der med ham?
Han skal møde nogen, men ved ikke hvem. Det irriterer ham selvfølgelig.
Cæsar understregede, at hvis I ødelægger den britiske landsby -
- dækker han jer med guld.
Guld er luksus, og luksus svækker sindet.
Vil du svække os, romer?
Langtfra, Storforhammer.
Det eneste, der kan lokke os dertil, er frygt.
- Frygt? - Også de svageste føler frygt.
- Men ikke os. - Ikke os!
Vi har forsøgt at føle frygt. Vores forskere har gjort alt.
- Nå? - Stadig mere smerte end frygt.
Vi har forsøgt at indgyde frygt i vores børn.
Uden held.
Vi nægtes at føle frygt, men ved Odin, en dag gør vi det!
- Men hvorfor? - Han spørger hvorfor ...
Alle ved, at frygt giver en vinger.
Mine krigere og jeg drømmer om at kunne flyve ... som fuglene.
Så er De heldig. Briterne er verdens mest frygtsomme folk.
- Er de? - Selvfølgelig.
Desuden ... når man spørger, siger de:
"Jeg er bange for ..."
Så beslutter vi det. Ved Odin, vi tager til Britannien!
Mine herrer ... Velkommen til Londinium!
Romerne leder efter os. Vi bør gemme tønden.
- God ide, men hvor? - Tænk dig om.
Det bedste gemmested for et træ er skoven.
- For en tønde er det ..? - Skoven?
- Et ..? - Buskads?
- En kro. Blandt andre tønder. - Fortrinligt. Jeg ved præcis hvor.
Fætter Fixfax, jeg er glad for at se dig.
Jeg er også utrolig glad, men vi er her i dronningens tjeneste.
Jeg siger farvel til familien, og så er jeg her.
Det behøves ikke, vi vil bare gemme tønden her.
Javel. Så let som ingenting. Vi sætter den i vinkælderen. Følg mig.
En øl, tak.
- Sikken utrolig energi der er her. - Undskyld?
Byens energi er helt utrolig. Man føler, at alt er muligt.
- Måske. - Lutetia er død i sammenligning.
- Den rene spøgelsesby. - Kommer De fra Lutetia?
Ja. Eller lidt udenfor. Kun to ugers vandring derfra.
Se, det er et krus øl. Jeg giver den næste.
- Nej, jeg ... - Jeg insisterer.
Jeg ved, hvad De tænker. Han er galler, de er nogle forførere.
Men jeg er ingen forfører -
- kun én, der værdsætter livet, at møde andre, udveksle tanker.
Jeg er som byen, fuld af energi. Jeg vil leve, elske, græde.
Ja, jeg er en mand, der græder.
Jeg græder tit ... for ingenting.
Kan De lide mænd, der græder?
Ikke særligt, nej.
Går det godt? Er tønden i sikkerhed?
- Hvad er der? - Du har skum dér.
Hvad gør vi, mens vi venter på nat?
Vi kunne aflægge Ofelia et improviseret besøg.
- Hvem er Ofelia? - Min forlovede.
Du har stadig lidt ...
Briter sagdes at være grimme, men hun er jo flot.
Hun er virkelig smuk. Den sorte kjole klæder hende virkelig godt.
- Fixfax, sikken herlig overraskelse! - Jeg er ude af mig selv af glæde.
Dronningen sendte mig af sted, og nu jeg alligevel er her, så ...
- ... ville jeg præsentere ... - Goudurix, fedt at se dig!
Tag det roligt, det er Fixfax' forlovede! Se og lær!
Jeg undskylder. Han er ung. Asterix.
Det er en fornøjelse at møde Dem.
- Mit selskab er ... - Gallere. Det regner man let ud.
- Accenten? - Nej, lugten.
Far og mor er bortrejste, men I må gerne blive her lidt.
Miss Macintosh og jeg tilbereder lidt mad til jer.
- Energien i denne by er utrolig. - Jaså?
Ja, det føles, som om alt kan ske. Man møder fantastiske mennesker -
- forelsker sig, har intensive, flygtige eventyr.
Lidt af hvert.
Jeg hørte, at De og Deres ven har en lille hund.
- Tog De den ikke med? - Nej.
Hvad siger I? Er gallere trængt ind med et hemmeligt våben i en tønde?
Ja. Vi har fået ordre til at pågribe og afhøre byens gallere.
- Og nedbrænde deres huse. - Vi skal finde tønden.
Tænk nu efter. Det bedste gemmested for et træ er ..?
En skov! Sådan, når man vil gemme en tønde, er det bedste gemmested ...
Et værtshus!
Gennemsøg alle værtshuse og konfisker alle tønder!
- Og træet i skoven? - Find tønden!
Ellers koger jeg jer og serverer jer for løverne. Med mintsovs!
- Hun kan vist ikke lide mig. - Hvem?
Miss Makinstok. Hun kan ikke lide mig.
Sådan som hun ser ud, skal hun da ikke være kræsen.
- Man kan knap se, at I er forlovede. - Det kan faktisk slet ikke ses.
Det er, fordi vi briter er meget høflige, når vi bejler til nogen.
En gentleman må aldrig bringe skam over sin forlovede -
- ved at opføre sig ... utilstedeligt.
Et møde på tomandshånd er sjældent og varer kun nogle få øjeblikke.
Hvornår var Deres sidste møde?
- Sidste år. - Jaså.
Jeg tøvede, da Ofelia bad os om at blive -
- men jeg fortryder ikke, at jeg var fræk nok til at acceptere det.
Er du fræk nok til at række mig saltet?
Undskyld.
- Skal miss Mac kunne lide dig? - Ja.
Giv hende en gave. Det påskønnes altid.
Sikken god ide! Nu ved jeg ...
Luk vinkælderen op, brite!
Gennemsøg kroen. Fremad!
Legionærer! Et hemmeligt våben findes i en af tønderne.
For at finde det skal I gå metodisk og grundigt til værks.
I åbner og smager. Smager det sært, siger I til.
Ellers sætter I et kryds på den og tager den næste.
Er det forstået? På mit signal.
Fortsæt!
- Rhododendronen er vokset godt i år. - Synes du?
Også begonien for resten.
Men ikke solsikkerne.
Det er jeg ked af at høre.
Det her må have taget lang tid.
Macintosh-familien har arbejdet på det i fem generationer.
Åh!
Når det er færdigt, vil det være vores families store stolthed.
Det er utroligt, som denne by har energi ...
Undskyld.
Undskyld, jeg forstyrrer, men romerne har beslaglagt tønden med trylledrik.
Hvis I vil genfinde den, så står der "slap af" på den.
- Ave. Må jeg smage? - Nej, det er min.
Nej, det er alles tønde.
Du dér, kom her!
- Må jeg? - Ja, men vær diskret.
- Vær diskret, Obelix! - Ja, jeg har forstået det.
Godt.
Det dér er en rigtig ven ...
Kom så. Der er ingen tid at spilde.
Den her kan jeg da godt prøve. Den faldt jeg jo ikke i.
Herovre!
Vi tager dem alle og smager senere. - Obelix! Hjælp os!
Hvad?
- Det passer ikke ... - Jeg smagte bare. Lidt, ikke meget.
Som den store Cæsar sagde, er vi her for at vise civilisationens styrke.
Men det kan vi ikke, hvis de indfødte ser os som fjender.
Behandl briterne med respekt og vis dem vores storhed.
Lad mig vise jer det.
En strålende dag og så videre, ønsker jeg Dem, kære briter.
Det er sådan, man gør. Stort set ...
Hvem kaldte mig stor?
- Hvem kaldte mig stor? - Obelix!
Sikke graciøst.
En forladt kærre! Sikket held for en kærretyv!
Bravo, Obelix. Du klarede virkelig at være diskret.
- Skynd dig, Fixfax! - En gentleman løber aldrig.
- Undskyld, har De set en ... - Åh! Er De galler?
- Ikke fra Lutetia. - Hvad laver De i Londinium?
- Har De set en tønde ... - Jeg elsker gallere.
- I er meget sjovere end briterne. - Det er venligt, men ... jaså?
Er der et dueslag, hvor vi kan mødes senere?
Det er en af de eftersøgte gallere.
Tag ham med!
Hr. Fixfax! Der er sket noget frygteligt!
Rolig, miss Macintosh. Hvad er der sket?
- Frøken Ofelia forsvandt ud i naturen. - Jeg forstår det, men slap nu af.
Hun forsvandt med Goudurix!
De ville gå en tur langs havet, men jeg nægtede selvfølgelig.
Så tog den skurk til Goudurix en vogn og ... og ... og ...
- ... så stak de af sammen! - Godt, jeg tager mig af det.
- Hvilken vej kørte de? - Den vej.
- Nej, det lyder forfærdeligt. - Slet ikke.
Hvorfor leder De ikke efter trylledrikken sammen med de andre?
- Min trylledrik er dig. - Det var sødt sagt.
Slet ikke, det er sandt. Styrken ligger ikke i en trylledrik.
- Hvad ligger den så i? - I det her ...
Det er altså upassende.
I er så dydige her! Pigerne i Lutetia er ikke nær så besværlige.
Et kys handler ikke om at være passende -
- men om lyst og lejlighed.
- Men hvis du ikke kan lide det, så ... - Nej, vent!
Hvad er der? Det er sådan, vi gallere kysser.
Hold op, det er ikke ...
- Er det briter? - De er ikke særlig store.
Hvorfor gemmer du dig bag mig, kujon?
Vi leder efter Cæsar og hans hær. Ved du, hvor de er?
- Jeg vil ikke dø! - Hold nu op!
- Jeg kan ikke, jeg er bange! - De er en mester i frygt!
- Hørte du det, Introduktion? - Ja! Tag ham, før han flyver væk!
Jeg tager mesteren med. Du går til den nærmeste by -
- spørger, hvor Cæsar er, og dræber alle.
- Hvordan finder jeg landsbyen? - Bed pigen vise dig vej.
- Hvad gør jeg så med hende? - Myrder hende.
Selvfølgelig.
Jeg ønsker Dem en skøn dag, vildtfremmede.
Vent! Først skal vi fastlægge reglerne.
- Hvilke regler? - Nå, ingen regler.
- Tak! - Selv tak. Jeg trængte til motion.
- Men De gik vel ikke af sted alene? - Vikingerne tog Goudurix!
Jeg er bekymret for ham.
- Han er nok forvandlet til en tvebak. - Forfærdeligt!
Ja, er det ikke? Nuvel, jeg foreslår, at vi går hjem.
De skal vide, at Deres ufølsomhed sårer mig dybt.
Jeg er også ked af det, men jeg bebrejder ikke Dem!
Javel. Jeg begik en fejl, jeg tilstår.
Men hvordan kan man gøre andet?
De er kedeligere end en vinterdag og stivere end miss Macintosh.
Der gik seks måneder, før De talte, og et år, før De friede.
Siden da har vi vekslet knap 30 ord med hinanden.
Hvornår kan jeg få lidt nærhed og måske menneskelig varme fra Dem?
På mit dødsleje?
Jeg opfører mig som en engelsk gentleman.
Hvis det ikke passer Dem, er vi måske ikke bestemt for hinanden.
- Hvad laver du her? - Jeg blev fanget i en billetkontrol.
De udviser mig med næste karavane.
Du dér ... du kommer med mig.
Skulle jeg kunne få lidt vand til min plante? Den er tørstig.
Så. Nu behøver den ikke noget.
- Hvorfor? - Hvorfor hvad?
- Hvorfor er du altid, hvor jeg er? - Sådan er det bare.
Alle historier har en god og en ond.
- Så er du den onde. - Nej, det er dig.
- Det er Asterix' eventyr, ikke dit. - Asterix' eventyr?
Ved du, hvad det her er?
"Krigen mod gallerne". Det vil sige Julius Cæsars eventyr. Seks bind.
Det, min dreng, er historie med stort H.
Lugter det ikke af storhedsvanvid?
Du forstår vist ikke, hvem jeg er.
Om to tusind år vil man sige:
"I år 2000 efter JC."
Og du? Hvad vil du blive husket for?
Jeg forsøger ikke at udmærke mig, men vil bare være en flink fyr.
Jeg vågner glad hver morgen. Jeg går ud med venner, vi hjælpes ad -
- vi griner og skændes, og om søndagen spiser vi vildsvin sammen.
- Du har altså givet op. - Slet ikke.
- I min by er jeg en respekteret mand. - I din by?
Det er ikke netop min drøm.
Jeg har et forslag.
Gå over på min side.
Din indstilling og min styrke gør os uovervindelige.
Hvorfor skulle jeg gøre det?
Fordi jeg er din far.
- Det er du ikke. - Du hoppede på den. Jo!
- Du troede på det i nogle sekunder. - Vel gjorde jeg ej. Hold op!
Du vælger de forkerte kampe.
At beskytte de undertrykte styrker egoet, men nytter ikke noget.
I bedste fald redder du en, der alligevel bliver dræbt.
Man skal være realist og indse, at det ikke fører til noget.
Desuden er briterne specielle. De er søde, når de har brug for hjælp -
- men de vil starte en hundredårskrig, så snart de får chancen.
Sig, hvor tønden er, så er invasionen ovre og deres civilisation borte.
Ikke mere varmt vand, kogt kød og underligt sprog.
Tjener det ikke menneskeheden?
Jo ...
- Men nej. - Før ham bort!
Torter ham! Få ham til at tale! Jeg er træt af ham.
- Han er vågen! - Mesteren er vågen!
Mesteren! Mesteren! Mesteren! Mesteren! Mesteren! Mesteren!
Mesteren! Her er mesteren.
- Gør os bange. - Hvad?
Gør os bange!
Vi er rejst langt for at opleve frygt. Lad os se!
Frygt? Frygt er ...
Man ryster, sveder, tænderne klaprer ... somme tider får man et maveonde.
Det er influenza. Frygt er influenza!
- Hvordan får man den? - Jeg kyssede min kusine.
For sidste gang, viking. Hvor har I ført Goudurix hen?
Så, kære Ofelia. Det er ikke passende at fare sådan op.
Hr. Fæhoved! Selv om vi ikke just har bedt om Deres tilstedeværelse -
- skal vi gøre vores bedste for at Deres ophold bliver behageligt.
Så tøv ikke med at sige til, hvis De mangler noget.
Vil De have, at jeg giver Dem noget?
- Noget at drikke! - Jeg hørte det ikke rigtig.
Drikke! Giv mig noget at drikke!
Så mange fejl med så få ord.
For det første såvilman ikke noget, man håber eller ønsker.
For det andet, er vi briter meget omhyggelige med at sige De.
For det tredje er det skik, at når man beder om noget -
- så pakker man det ind i høflighedsfraser.
Jeg er tørstig!
Nuvel, lad gå for denne gang.
Jeg vil være fleksibel og tilgodese Deres ønske.
Det er varmt! Du forsøger at forgive mig, din heks!
Din gamle kælling! Løsn rebene, din ..! Løsn dem, din ..!
Jeg tror, min kære Ofelia, at hr. Fæhoved har brug for -
- en lyntime i opførsel.
I tilfælde af flere gentlemen i et lokale, og en dame træder ind -
- skal herrerne øjeblikkelig rejse sig -
- og ikke sætte sig, før damen godkender det -
- enten med ord eller med et let nik. Sådan her.
Hvis damen vil sætte sig, skal en af herrerne -
- selvfølgelig ham direkte til venstre, stille sig bag stolen -
- for at gøre det lettere for damen at sætte sig.
Kom nu, galler, hvor er tønden?
Er De glad for Deres arbejde?
Er det et fag, som De ville anbefale et ungt menneske?
Det interesserer mig, fordi man møder så få bødler.
Når først man gør det, er det sidste gang.
Hvor er tønden?
Sig mig, var det et kald? Var det en lidenskab, der blev en profession?
Eller var det en erhvervsvejleder, der styrede Dem ind på det?
De er dygtig til det.
Men er det ikke éns drømmejob, kan man vel holde op?
Det er nok, jeg skal nok spytte ud!
Jeg lytter.
Hvad med at ignorere det her -
- og i stedet satse på kærlighed og broderskab?
Beklager, galler.
Ja, hvem er det?
- Sikken dejlig dag! - Bedre sent end aldrig, Obelix.
Træk mig op, det er ved at blive rigtig varmt.
- Hvad venter du på? - Jeg tænker på det, du sagde.
- Hver for sig, du ved ... - Obelix ...
- Vi bør måske ikke være sammen. - Det er ikke sjovt.
Det er ondt af mig at kede dig. Kom, vi lader Asterix være.
Obelix! Jeg skal nok bede om forladelse, men ikke nu.
Under tvang betyder det ingenting, men gør det bare værre.
Befri mig, så beder jeg frivilligt om forladelse.
Okay.
Det er vanvittigt! Tilmed løftestangen går den forkerte vej.
Nå, hvor er min undskyldning?
Farvel. Jeg er ked af det, der skete med din plante.
Jeg har beholdt bladene. De bliver ved med at give mig held.
Farvel, og tak endnu engang!
- Hvor er tønden? - Væk.
Vi må dele os. Jeg leder efter tønden og I Goudurix.
Goudurix?
Du vil altså ikke afsløre hemmeligheden, galler.
Vi kan partere ham og se, hvor frygten er gemt.
- Ja, skær ham op! - Skær ham op! Skær ham op!
Det er nok med det pjat. Vi tager ham med til klippekanten.
Så kan han vise os, hvordan man flyver.
Perfekt. En dråbe mælk i Deres varme vand, hr. Fæhoved?
- Et fingerbøl, tak. - Som De ser ...
... har miss Macintosh forvandlet hr. Fæhoved til gentleman.
Desværre nægter han at sige, hvor de har ført Goudurix hen.
Jeg beklager, men en gentleman forråder ikke sine våbenbrødre.
Jeg har en ide. Vi lader ham flygte. Så fører han os til sine egne.
Miss Macintosh, vil De følge mig ud i køkkenet?
Obelix, skulle vi ikke gå ud i skoven og finde et vildsvin?
- Øh ... nej, hvorfor skulle vi det? - Jo, jeg sagde til dig ...
"Vi går ind i skoven og finder et vildsvin."
Ja, netop! Vi går ind i skoven. Vi går ind i skoven og finder et vildsvin.
Ja, sådan sagde jeg. Skal vi gå?
Hvorhen?
- Kom ... - Hvad er der?
Jeg ved, at vi bluffer, men ...
Hvad drejer det sig om?
Undskyld, jeg forstyrrer, men tilhører den kærre Dem?
Hvorfor interesserer det Dem?
Der stod nogle tønder på den. De tilhører mig.
Jeg tror, at de ved lidt om, hvad der skete med dem.
Antyder De, at jeg ligner en tyv?
Jah ... faktisk.
Skal vi i skoven?
Lad mig klare det her.
Bliv siddende, hr. Fæhoved.
Jeg vil bare vide, om De bliver til frokost -
- for i så fald skal jeg købe lidt ekstra.
Jeg ville meget gerne blive, men jeg har andre forpligtelser.
- Jeg forstår ingenting. - Det er helt enkelt.
Han forstod, at der ikke var frokost til ham -
- og som gentleman ville han ikke misbruge min gæstfrihed, så han gik.
- Det er alt. - Selvfølgelig!
- Jeg ønsker Dem en strålende dag! - I lige måde ...
Åh nej!
Nej, nej, nej!
Jeg gør, hvad I vil! Lærer jeres sprog, spiser sæl, afbleger håret ...
- Nåde! - Hvad er det?
Blæs på det. Det er bare endnu et påhit.
Flyv ud lidt den vej, vend, og kom tilbage.
Bare rolig, ruten er helt fastlagt.
Gør det!
Se! Det er Fæhoved!
Jeg ønsker Dem en skøn dag, høvding.
Jeg håber, at De synes om buketten, der er plukket med kærlighed.
Jeg skal ikke prøvesmage lokale produkter. Hvor har du været?
Hos yderst anstændige mennesker med upåklagelig gæstfrihed.
Men det betyder ikke noget. Jeg er overlykkelig over at se jer igen.
De har ret, vi skal ikke overdrive.
Nå, tid til at ...
Han er forhekset.
Nej, jeg er ikke forhekset, bare dannet.
- Dannet? - Netop. Dannet.
- Af hvem? - Af hende.
Hun skal også gøre os dannede.
Hallo dér! Ja, dig! Kom her, så jeg kan give dig røvfuld.
- Hov, hvad sker der? - Min krop skælver.
- Jeg sveder! - Og jeg har ondt i maven.
Det betyder jo, at vi er bange!
Kom så! Nu er vi bange, så det er tid til at flyve!
Hallo! Du dér!
Kom omgående tilbage!
Imbecile idiot! Ærtehjerne! I er ikke andet end retarderede!
Barbarer! Vandaler! Grise!
Bacon på ben med horn ud af ørerne!
Og så videre ...
Jeg er så sulten, at jeg kunne spise min egen mave.
Hvordan vil du så fordøje den?
- Ny besked fra Fixfax. - Jeg håber, at han snart kommer.
"Jeg håber, at Deres Majestæt har det godt."
"Her er vejret fint. Nogle lette byger, men intet alvorligt."
"Deres hengivne Fixfax."
Send et svar til Fixfax. Jeg vil vide, hvor tønden er.
Ja ...
- Hr. Obelix ... - Ja?
Må jeg bede Dem om at glemme det, De så og hørte ved klipperne?
De kan stole på mig. Jeg er tavs som graven.
Tusind tak, hr. Obelix.
De virker trods alt som en gentleman.
Det er ikke nok. Det kræver mindst fire. En, to, tre, fire!
Ottende legion ankommer om seks dage.
Sig til dem, at de skal øge tempoet!
Mændene er udmattede. De har ikke sovet under tag i ugevis.
Det er hyggeligt at campere.
- Langelus foreslår en fæstning. - Det når vi ikke. Giv mig den!
Hallo? Langelus! Hallo!
Lang ..? Den virker ikke. Den virker ikke!
Her er jeg!
Herovre! Jeg er her!
Hr. Obelix ...
Jeg forstår ikke kvinder.
Hvis man ikke leder, finder man ingen. Heller ikke hvis man leder.
Man skal altså lede uden at lede -
- på en måde, så det ser ud, som om man ikke leder.
Det må jeg nok sige.
- Hvad siger du? - Hvad kvinder angår, så ...
Vær stille i stedet for. Det er bedre.
- Nå? - Jeg ved, hvor tønden er.
En kroejer solgte den til Camulodunums hold.
- Hvilken slags hold? - En typisk britisk sport.
To hold med femten spillere kæmper for at fange en kalabas.
Camulodunum møder Durovernum i dag. Tønden er der helt sikkert.
Jeg henter Obelix.
Hermed udfordrer jeg Dem til duel.
De forstår vist ikke, hvad jeg har været igennem, men ...
- Tag sværdet og forsvar Dem, kujon! - Av! Det gjorde ondt!
- Hvad sker der her? - Det er et privat anliggende.
Rolig, Fixfax er pædagogisk.
- Tænk, hvis det ender galt? - Så forklarer vi ham det.
Nå?
Vi forklarer det!
- Deres fejhed har ingen grænser! - Min fejhed? Tværtimod.
Kom nu, sig ikke, at det er for at redde æren!
- De vil bare lindre Deres jalousi. - Hun har nok ret.
De er hurtig til at dømme. Alligevel ...
- De fortsætter med at krybe udenom. - Hvad mener De?
For mig er det soleklart.
I er virkelig dum. Værsgo, dræb ham!
Men hvis De gør det, mister jeg al tillid til Dem.
Ægte mod er ikke at dræbe et ungt fjols i en duel.
Det er at se en kvinde i øjnene og fortælle, hvad man føler.
Kvinder, kvinder, kvinder ...
Disse svage og dystre skabninger.
Hun har ret. Det er vigtigt at udtrykke sine følelser.
- Er det? - Ja. Sig, at du elsker hende.
Du skal blotte dig.
Ofelia?
Jeg vil fortælle Dem om mine følelser.
Miss Macintosh ...
Er det ikke en dejlig dag?
Jeg føler mig tom.
Ingen energi. Det er ikke første gang, jeg støder på en forhindring -
- men normalt drives jeg af viljen til sejr. Men ... ingenting!
Det her med at sejre ... Hvad associerer De med det?
- Magt og ære. - Magt?
At dominere andre, at de står i gæld til mig.
Det kan jeg lide. Jeg nyder at benåde folk.
Når alt er klart til henrettelse -
- dukker jeg op i sidste øjeblik og benåder personen.
Det kan jeg lide. Det er herligt.
- Hvordan er reglerne? - De er enkle.
Holdene skal få kalabassen i modstanderens mål.
Man må gøre stort set, hvad man vil, bortset fra at gribe til våben -
- medmindre man har aftalt det i forvejen.
Det går ikke. Stil en mand ved hver udgang og hent forstærkning.
Det er mig, der bestemmer.
Det går måske ikke.
Du, du og du bevogter de andre udgange.
- Du henter forstærkning. - Sikken god ide!
Men hvad laver han?
- Jeg? Men jeg gjorde jo ingenting. - De er udvist!
Han er ingen gentleman.
Enten er det trylledrikken eller en vældig god vin.
Jeg ved, at vi har haft modgang ...
Men nu, medmindre himlen falder ned på os ...
Hvad er det? Hvad er det, der fløjter?
Åh nej ...
Jeg er så træt, så træt ...
Den tønde er vores. Vi vil have den tilbage.
I Roms navn konfiskerer jeg tønden!
Hurtigt, Obelix, tag tønden!
Det er min tønde. Smid den!
Kom nu.
Stands! I Roms navn, stands!
Giv mig kalabassen. Nu!
Ned til floden!
Fremad!
Det her er ikke godt.
Ingefær? Hvad laver du her?
De fangede mig og lod mig vælge mellem hvervning og udvisning.
Fjern det der, og kom med os.
- Hvad gør vi nu? - Tager til landsbyen og fortæller det.
- Kom, lad os ikke spilde tiden. - Ikke mig.
Hvorfor ikke dig?
Jeg lovede miss Macintosh at drikke varmt vand klokken fem.
- Og møde hendes veninder. - Det er din spøg.
Nej, jeg har lovet det. En gentleman holder sine løfter.
Du og jeg har en opgave, og det er ikke at lege klovn i en salon.
Du forstår ikke de følelser, der forbinder mig og miss Macintosh.
Jeg er med. Herren nærer følelser nu.
Herren er blevet en rigtig gentleman.
Vil du vide, hvad jeg synes om det?
Det er latterligt. Latterligt og grotesk.
Godt.
Obelix!
Bare rolig, jeg henter ham.
Stands, Obelix!
Han er vist rigtig vred.
Føj, sikken elendighed!
Belejringen ser ud til at have været en prøvelse.
- Og vi har ikke nogen trylledrik. - Rolig.
Rolig? Vi kan jo blive lynchet.
Jeg er lykkelig over, at I endelig er her.
Jeg glæder mig til at se, hvordan den berømte trylledrik fungerer.
Ja ... Hvad angår trylledrikken, Deres Majestæt ...
... så havde vi en stor mængde i en tønde med.
Den er lige nu på bunden af Themsen.
- Men det gør ikke noget. - Ikke det?
Jeg har ingredienserne til trylledrik til hele landsbyen.
Sikke fantastiske nyheder! Jeg var ved at blive urolig.
Forbered en stor kedel med varmt vand. Jeg venter udenfor.
- Nu er jeg ikke helt med. - Vi har intet valg, vi må bluffe.
Ingefær, hvor meget er der tilbage af din plante?
- Det her ... - Jeg har brug for det.
- Det er det eneste, jeg har. - Det ved jeg.
De er altså usædvanligt stærk, hr. Obelix?
Jeg forsøger at holde mig i form, det er alt.
Dyrker De sport? Her dyrker drenge tidligt sport for at styrke sig.
Det skaber et godt kammeratskab.
Personligt mener jeg, at venskab betyder mest mellem to personer.
Hvad synes De, hr. Obelix?
Vores ven vil vide, om De mener -
- at venskab betyder mest mellem to personer?
Asterix!
Endnu en gang triumferer romersk disciplin over barbarernes kaos.
Horden af fanatiske gallere, der forsøgte at samle briterne -
- er tilintetgjort, og deres hemmelige våben ødelagt.
Nu er tiden kommet til at knuse denne terroristby.
- Den er klar. - Det var lettere, end jeg troede.
Værsgo, mine herrer.
- Udsøgt. - Jeg mærker straks virkningen.
Må jeg få en sjat mælk i?
- Angrebsformation! - Angrebsformation!
Fremad march!
Legionærer! Holdt!
Ave, romer.
Jeg ville bare være flink og fortælle, at vi har en trylledrik.
- De har tid til at fortryde. - Han er en af de ukuelige gallere!
Ja, det er jeg bange for.
Hvad laver de? Hvad i ..?
Omgrupper!
- Cæsar sagde, at han var død. - Så er han den store ...
- Hold mund, han er følsom! - Har de trylledrik, er løbet kørt.
Jeg tror, de er klar. Er alle klar?
Deres ven ser ud til ikke at have det godt ...
Undskyld mig.
- Er der noget galt? - Nej, men ...
Måske kan jeg vente her. De vil knuse os.
Hør nu efter! De fik ingen trylledrik, men de fik håb. Andet har de ikke.
Hvis du tøver, tøver de, og så er løbet kørt. Ønsker du det?
Goudurix ... Det er tid til at blive mand.
Bagefter er det for sent.
Hold jeres formation!
Vi bliver tværet ud!
Nej, nej, nej! Omgrupper!
Omgrupper! Omgrupper!
De har ingen trylledrik. De bluffede. De har ingen trylledrik.
Omgrupper! Angrib! De bluffede.
Hvad er der? Hvad sker der?
Obelix?
- Obelix! - Vent.
Først vil jeg sige, at ingen andre bestemmer, hvad der er godt for mig.
Det skal være klart én gang for alle.
Og det, du sagde om, at jeg var en belastning, og at du ofrede dig.
Jeg har tænkt over det, og det er ikke opofrelse -
- for det tjener ikke noget formål.
Men det, du gør, får du noget ud af. Ved du, hvad det er?
En ven.
Obelix ... Jeg skammer mig over det, der er sket.
Der er ikke sket noget. Der er jo overhovedet ikke sket noget.
Jeg er ked af at afbryde, men hvad gør vi med det dér?
Nej, nej, nej, nej, nej, nej!
Nej, nej, nej!
Jeg kommer!
Det er forbi. Nu skal vi hjem.
Kære galler. Hele Britannia er Dem taknemlig.
Hvor sejt! Tak.
Tak. Jeg vil bare sige, at de vandt med Deres mod.
- Det var ikke en rigtig trylledrik. - Det har jeg forstået.
Men den var vældig god. Hvad var det for plante?
Deres Majestæt, det er en kendt plante i mit hjemland.
Vi kalder den for te.
Jeg erklærer hermed, at fra nu af er vores nationaldrik te.
Jeg bestiller 4000 ton te af Dem, hr. Ingefær.
Tak!
Og De ... Fixfax ... for Deres mod, Deres tapperhed -
- og fordi De altid fremmer vores store lands værdinormer.
Det er med stolthed, at jeg udnævner Dem til landsfader.
Tak, Deres Majestæt. Jeg vil for mit vedkommende hædre -
- hende, der har inspireret mig gennem hele eventyret.
Hende, hvis kvaliteter er lige så talrige som enestående.
Hende, som jeg beundrer og respekterer.
Hende, hvis skønhed stråler så stærkt -
- at den kan lede alle skibe, som er faret vild i tågen, på rette spor.
Hende, hvis former lover nydelse -
- og hvis sensuelle mund beder om de mest lidenskabelige kys.
Hende, der gør mig glad, vanvittig og svimmel.
Elskede Ofelia. Jeg har ventet for længe med at sige det.
Jeg elsker Dem. Intet ville være bedre ...
Ti nu stille og kys mig!
Jeg snupper lige lidt ...
- Hr. Obelix! - Ja?
Hvis en gentleman forlader en dame midt under en social sammenkomst -
- og lader damen alene tilbage til sine veninders spot -
- er risikoen stor, for at han ikke kan anses for en gentleman.
Hvis ikke dronningens liv er i fare, selvfølgelig.
I et sådant tilfælde kan han være undskyldt.
Tak, men ...
Jeg tror, at jeg i bund og grund er meget gallisk.
Og jeg er meget britisk.
Det er altså på tide at sige farvel, hr. Obelix.
Som erindring om det, vi har oplevet sammen -
- vil jeg give køb på mine principper -
- og tillade mig at ...
- At? - Give Dem i hånden.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal forklare det. Det ...
Jeg bliver aldrig den samme igen.
Du vil forstå det, når du finder kærligheden.
Bare rolig, jeg har utallige kontakter.
Jeg er lykkelig.
Det er fantastisk.
Ja, der er en utrolig energi her, ikke?
- Undskyld? - Energien her er utrolig, sagde jeg.
Undskyld, oh Cæsar, men hvordan afslutter jeg kapitlet om Britannia?
Hvad skriver jeg?
Efter flere ugers belejring -
- gik den britiske dronning og hendes krigere mod Cæsar -
- som storsindet lod dem fortsætte deres liv -
- og fortsatte mod andre erobringer.
- Men ... - Er der problemer?
Nej.
Asterix' eventyr. Sludder!